Описан като пейзаж по-бял и от снега.
Аз се отправям към непознатите светове.
IceFanSubs
представят
Пътувах, докато се губих
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
под това сиво небе.
Всеки ден измислях нови планове, за да постигна мечтите си.
Редакция:
KiMiTo
Чудя се дали някой ден,
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
дори и с тези мои малки стъпки
Превод на ОP и ED:
KiMiTo
ще мога да пътувам отвъд тези тъмни облаци.
Ще си придам смел вид, който всъщност ме наранява.
Поздрави за всички наши фенове!
Чувствам празнота в сърцето си.
Започва да вали и капките дъжд
започват да се разпръскват.
Тези пъстри лъчи светлина
не казват накъде са се отправили
и отвъд безкрайната далечина преминават през всичко.
Изгарям бледото отражение в очите си.
Под небето на което съм,
трябва да успея да достигна до непознатите светове.
Това е куршумът, който уби бригаден генерал Хюз.
45 калибър, изстрелян е само един изстрел.
Иска ми се да кажа, че убиецът е опитен, но изстрелът е бил отблизо.
Не е изключено и жена да го е направила.
Какъв е калибърът на вашия пистолет.
45-ти.
Това е молбата ви за муниции.
Нали?
Тук е написано, че сте искали да ви бъде доставен само 1 куршум.
За какво го използвахте?
Както е описано тук,
аз го използвах, докато охранявах Едуард Елрик в Лаборатория №5.
Но Лаборатория №5 е закрита и не трябва да има никой там.
Но имаше.
Според вас...
Трябва ли да наредя да бъде направено разследване за този куршум?
Лаборатория №5 е в руини, заради неизвестна засега експлозия.
Значи мястото, където казахте, че сте използвали оръжието си вече е непосещаемо
и за да потърсим куршума ви ще трябва да претърсим купчина отломки...
Според очевидци вие сте напуснали местопрестъплението на същата дата и час,
когато то е било извършено. - Абсурд!
Обосновете се.
Какво правихте тогава?
Тогава бях в отпуска в къщата на родителите си.
Те ще го потвърдят.
Показания от семейството и близките ви не се приемат.
В момента разпитват младши лейтенант Мария Рос.
Не мога да ви пусна да я видите, въпреки че сте нейният началник.
Ясно...
Майор Армстронг!
Сержант Брош.
И вие ли сте тук, майоре?
Да. За младши лейтенант Рос ли си тук?
Да, всъщност...
Всъщност и аз като лейтенанта стрелях в Лаборатория №5, докато охранявах
братята Елрик. - Какво?
Докладвах им това, но те изобщо не ме изслушаха.
Значи мислят да я обвинят в убийство...
Епизод 17
Хладнокръвни пламъци
Сега като погледна отблизо, ти наистина си натъртен.
Пътешествието не е лесно, а?
Какво ще правите сега?
И аз се чудя...
Мамо, не плачи.
Какво искаш да направя?
Какво?
Не, просто никога не си ме питал за съвети, които се отнасят за теб...
Така е...
Това наистина ме тревожи.
Вие двамата се бихте на толкова опасни места и Хюз-сан беше убит...
Доста се плаша, когато си помисля за това.
Защото вие двамата може да умрете...
И внезапно да ме изоставите.
Точно като мама и татко...
Наистина се плаша, когато си помисля за това.
За да съм честна, искам да приключите пътешествието си.
Искам да си върнете телата.
Но не искам да се впускате в такива опасни пътешествия.
Защото...
Но...
Съжалявам.
Дори и аз не знам какво искам...
Ти си добър човек, Уинри. - Какво каза?
Винаги съм добра! - Спри, ще ме одраскаш още повече!
Ал, какво каза?
Тук.
Вечерният вестник! - Най-накрая!
Какво? Пак ли вестник?
Принуден съм да те наблюдавам през целия ден.
Това е единственото нещо, което очаквам с нетърпение.
Говори офицер Фалман. Обаждам се от външна линия.
Моля да ме свържете с полковник Мустанг.
Точно така. Кодът ми е... - Какво става?
Айрам-Джордж-Оливър-4649.
Това е онази жена!
Философски камъни...
Тези, които имат татуировка на Ороборос...
Хомункулус...
Какви са те... - Бате!
Погледни...
Не ме плаши така.
Взех това от една маса!
Какво е това?
Какво?!
"Младши лейтенант Мария Рос е обвинена за убийството на бригаден генерал Хюз"?!
Не мога да повярвам.
Може полковникът и майорът да знаят нещо повече за това.
Няма ли да кажеш на Уинри? - По късно ще й обясня.
Тези неща не ми допадат.
Спри да се оплакваш. Това е нещо като нашийник за куче.
Още веднъж ще те попитам, за да се уверя... Наистина ли си на 15?
Да. - Стига си лъгал.
Но това е истина...
Какво е това?
Какво става? - Нарушител!
Моля те да ни помогнеш! - Какво?!
По-добре се дръж прилично! - Добре!
Слабаци, слабаци, слабаци!
Още ли се опитвате?!
Какъв е този?!
Пистолетите не действат!
Изчезни, копеле!
Опа!
Пълна скука, дори не искам да ви разфасовам.
Здрасти, тип на който не му действат оръжията!
Може ли да ме измъкнеш оттук! - Кой си ти?
Нелегален чужденец от Ксинг. - Ясно.
Сигурно дълго си пътувал.
Ще ти помогна, ако ме измъкнеш.
Нямам време да си играя с теб...
От къде каза, че си?
От източния Ксинг.
Ела с мен. - Благодаря ти.
Какво?
Здравей, скъпа!
Най-накрая те открих!
Ти си онзи от Лаборатория №5...
Радвам се, че ме помниш.
Всеки път си спомнях за теб, когато поглеждах към дупката
на дясната си ръка, причинена от твоя изстрел, г-це убиец на Хюз.
Това е недоразумение! - Наистина ли?
Във вестника пише, че е потвърдено.
Невъзможно.
Както изглежда, ще бъдеш осъдена и екзекутирана от стрелбовия отряд.
Невъзможно...
Няма начин, ако са разследвали както трябва...
Вземи решение!
Избягай с мен или умри от онези типове!
Имаш две възможности!
Това е ужасно...
Само две възможности ли имам?
Погледни натам.
Мамка му!
Мамо, татко, съжалявам!
Добре, ще избягам. Доволен ли си сега?
По-добре ме охранявай, глупава броня!
Уау, значи имаш този кураж.
Жените трябва да са смели!
Да.
Да, разбрано.
Съобщете на целия град.
Мария Рос е избягала от затвора.
Заедно с някакъв зловещ съучастник. Искам незабавно да ги заловите!
Ако се съпротивлява...
Не се колебайте да я убиете!
Колко още трябва да бягаме?!
Млъквай и продължавай!
Младши лейтенант Рос?!
Едуард-кун, Алфонс-кун!
Ти си онзи тип...
И Линг ли?! - Здрасти!
Накъде сте се запътили? - Ние трябва да ви питаме това!
Нямаме време!
Копеле...
Како, тръгни надолу по тази улица, докато не стигнеш до един склад!
Там е достатъчно тъмно, за да може да избягаш!
Младши лейтенант Рос, това за подполковник Хюз...
Побързай! Ако военните те открият, ще те убият!
Младши лейтенант Рос!
Не тръгвайте след нея! - Младши лейтенант!
Младши лейтенант Рос!
Ти си Мария Рос, нали?
Какво?!
Това значи ли, че е успяла?
Почакай!
Тръгваме, дръпнати очи!
Щом казваш!
Линг, защо си с този тип?!
По-късно ще поговорим!
Божичко...
Здрасти, Метален.
Какво означава това...
Какво означава това, полковник?!
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Защо...
Подполковник Хюз беше...
Защо младши лейтенант Рос ще...
Защо не ми каза веднага?!
Нападаш по-висш?
Знай си мястото!
Недей, бате! - Пусни ме, Ал!
Не!
Това копеле уби младши лейтенант Рос!
Младши лейтенант Рос ли?
Какво става, полковник?!
Има заповед за убийството на избягалата затворничка, Мария Рос.
Това е всичко. - "Това е всичко" ли?!
Съжалявам, че скрих от вас смъртта на Хюз.
Не се противопоставяйте на заповедите и не търсете обяснение.
Просто се подчинявайте.
Това означава да си войник!
Полковник Мустанг.
Разяснете ми ситуацията.
Имаше заповед, ако се съпротивлява, да я убием.
Убих я, защото се съпротивляваше.
Бригадният генерал ви е бил доста добър приятел.
Да.
Беше добър човек.
Никой от твоите не е помогнал на мл. лейтенант Рос
да избяга от затвора, нали?
Моите ли?
Защо аз бих... - Защо?
Значи можеш да я изгориш до смърт...
Ще съм ви благодарен, ако не правите разни предположения.
Наистина съжалявам, че не ви казах за смъртта на бригаден генерал Хюз.
Заради мен...
Не се тревожи.
Вината не е твоя.
Значи всички сте тук.
Доктор Нокс...
Раните са огромни.
Но от белегът й, който остана невредим, успяхме да я идентифицираме като Мария Рос.
Ужасно е.
Да превърнеш жена във въглен.
Май сте имали нещо против нея, нали, Мустанг-сан?
Искахте да отмъстите за смъртта на приятеля си?
Лошо е герой от войната в Ишбал да се изправя срещу малко момиче.
Полковник, не знаете колко съжалявам за извършеното от моя подчинен.
Никога не съм си мислил, че мл. лейтенант Рос може да убие...
Винаги е била честна, работлива...
И сериозна...
Изглеждате изморен, майоре.
Защо не си вземете отпуска?
Източният щаб от където бях преместен беше чудесен.
Там липсва суматохата на големия град, а и разбира се има много красавици.
И така Мустанг-кун отмъсти за смъртта на най-добрия си приятел.
И всички заживели щастливо.
Изчерпа се.
Не трябваше ли да задържим вниманието на полковника?
На кого му пука? Кучето захапа примамката.
И изглежда, че хората започват да се отвращават от него.
Дори собствените му хора не го харесват.
Какво е това?
Молба за отпуска.
По това време на годината? - Нещо нередно ли има?
Не, всичко е наред. Ще я приема.
Много благодаря.
О, я престани!
Защо си излизал? Ако полковникът разбере, кой знае как ще ми се скара!
Никой не ме е видял.
Не в това е проблемът!
Пред очите на лошия престъпник, ти си слаб войник.
Здрасти, какво правиш?
Изпращам сигнал.
Сигнал ли?
Освен това си довел този странник...
Млади господарю! Търсихме те навсякъде!
Това беше бързо.
Още гости.
Здрасти, Елизабет. Как си?
Благодаря ти, че ми се обаждаш.
Но нали знаеш, че страшната ти помощничка ще ти се скара, ако разбере?
Всичко е наред! Тя си взе отпуск.
Затова мога да ти се обадя.
Какво мислиш?
Започна се веднага след като лейтенантката излезе в отпуска.
Мисля, че тя наистина си беше...
Неговата бавачка...
Точно така!
Откакто дойдох тук, не съм си почивал.
Така че и аз мисля скоро да изляза в отпуска.
Ще отидеш ли някъде?
Напоследък съм се зарибил по лова на риба.
Искаш ли да дойдеш?
Да?
Кой е...
Какво правите, майоре?!
Едуард Елрик.
О, не.
Аутомейлът ти е счупен.
Да, сериозно е.
Трябва веднага да го поправим.
Ще те охранявам до Ризембул.
Ами...
Какво? Какво?
В Ризембул ли се връщаме?
Ал, слушай...
Алфонс Елрик, настоявам да останеш в Централата.
Добре! Да си купим билети за влака.
Да вървим, Едуард Елрик!
Ще престанете ли вече, майоре?
Не мога.
Това е заповед.
От онзи човек...
Да, разбирам.
Майор Армстронг и Едуард Елрик се качват на влака.
Ясно.
Сега вече няма препятствия.
Успях да се свържа с очевидци, които са видели нападателя в затвора.
Изглеждал ето така.
О, значи е жив?
Чудя се, дали има нещо общо с Огнения полковник? - Кой знае...
Но мисля, че има голяма вероятност за това. - Къде отиде той?
Ами бърз е и е добър на криеница...
С други думи - не знаеш...
Такъв си некадърник. - Млъквай, вещице.
Нямаме достатъчно хора. - Хора ли?
Нуждаем се само от него.
Ти си на ход, Бари Сатъра.
Нека с все сили, нека с все сили
кажем, че не трябва да бъдем толкова упорити.
Драсканицата, която някой направи
на стената започва лека по лека да се размазва.
Никой не знае истинската им същност.
Въпреки че ние двамата печелим и губим
все се впускаме на все по-дълги и дълги пътешествия.
И въпреки че има дни в които самотата ни обладава и ни кара да ридаем...
Ние ще превърнем сълзите и болката си в щастие.
Нека пламъкът на свещта озари утрешния ден.
И ще стиснем малките си ръчички над пламъка на огъня, сътворявайки звезден прах,
който вечно ще сияе все така брилянтно.
Сбогуванията може и да са неизбежни,
но сезоните все продължават да си се сменят.
Дори и да се загубя някъде из необятната шир, аз ще продължа да вървя с теб.
Това е единственото нещо, което никога няма да се промени.
Цялата истина лежи в Ксеркс.
Градът, който запада и изчезва...
...потъва в тъмнината заедно с момчето.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 18: Арогантната длан на слабия човек.
Епизод 18
Арогантната длан на слабия човек
Хората подават сигнал за контраатака.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu